"Älä laivaasi suojaa tee, älä neljän seinän sisällä nuku."
"Vain viholliset siellä piileksivät."
"Viikinki uinuu kilpensä päällä ja miekka kädessään" -
"pelkkä sinitaivas kattonaan."
"Kun myrsky lyö raivolla"...
... "nostakaa purjeet!"
"Iloinen on kuningasmyrsky."
"Antaa mennä, antaa mennä! Vain pelkuri luovuttaa."
"Uppoa mieluummin, mutta älä luovuta!"
Purje!
Valli!
Herää, poika.
- Missä oikein olemme? - Emme ainakaan Lindisfarnessa.
Vihollislinjojen takana, vai ystävien parissa?
Minkä ihmeen ystävien?
Tule.
Riimuni suojelevat sinua matkallasi, rakas ystävä.
Mitä sinä teet? -Hän tarvitsee niitä enemmän kuin minä.
- Mitä sitten, kun sinä itse kuolet? - Sitten olen kuollut.
Iskumme Lindisfarneen saa odottaa.
- Ensin on päästävä pois täältä. - Emme edes tiedä, missä olemme.
- Hukumme, jos jäämme tänne. - Olen soturi, en kiipeilijä.
Kuulitte, mitä hän sanoi.
Isäsi olisi ylpeä sinusta.
Anna olla. Jokainen mies on tarpeen.
Asbjörn.
Mukava tervetulotoivotus.
Odotitko kaljaa ja naisväkeä?
He tai me.
Hajaantukaa. Käyttäkää mitä voitte - ja tehkää se hyvin.
Kohti Valhallaa!
Haldor!
Valli!
Hän palaa pian uusien miesten kanssa.
Veljesi odottaa meitä Valhallassa.
Asbjörn, tule tänne!
- Hänet otetaan mukaan. - Asbjörn, jättäkää minut tänne.
- Niin juuri, hän hidastaa meitä. - Emme jätä ketään, joka on elossa.
- Auta häntä. - Näpit irti.
Kuten haluat, ruorimies.
Ylös. No niin.
Mikäs tämä on?
Avaa se.
Minkä kauniin lintusen vapautitkaan.
Kuka olet ja miksi olit lukittuna vaunuissa?
- Skotti. Niin arvelinkin. - Skotlanti. Olemme kaukana kotoa.
Täällä sinunlaisiasi syödään aamupalaksi. Häivytään täältä.
Lähin viikinkiasutus on kahden kolmen päivän päässä etelässä.
- Ei meitä tyhjin käsin vastaan -oteta. - Emme tule tyhjin käsin.
Katsokaa tuota rintakorua.
Ja mekon kultakirjailua.
Tämä on hyvin harvinainen lintu.
Sellaisesta saa hyvän hinnan.
- Riittävästikö meille kaikille? - Kyllä vain. - Eikö niin?
Päästä irti, Jorund!
Päästä irti. Et ole enää kuningas Haraldin komennossa.
Selvä, ruorimies.
Sinuna en menisi kovin lähelle.
Ymmärrätkö? Sinun on tultava mukaamme. Jos olet siivosti...
Jos olet siivosti, sinun ei käy kuinkaan.
Kun saamme sinusta lunnaat, päästämme sinut. Annan sanani.
He ovat täällä parissa päivässä.
Ketkä "he"? -Luuletko, ettei naista kukaan kaipaa?
Morsiamen viestinviejä lähestyy portteja. -Hyvä.
Näytätte hermostuneelta. Toivottavasti ei aihetta huoleen.
Annan ainoan lapseni naitavaksi. Tämä on suuri päivä.
Sytyttäkää tuli!
Olemme kokoontuneet juhlimaan tyttäreni Lady Ingheanin -
ja klaanijohtaja Murdilin välistä liittoa.
Suuri tuli palaa heille kunnes...
- Teidän majesteettinne. - Puhu!
Viikingit hyökkäsivät kimppuumme. He ovat ottaneet tytön vangiksi.
Bovarr!
Teidän majesteettinne.
Ylös.
Kerro, miten 20 kuninkaan parasta miestä -
voi hukata hänen tyttärensä parille pohjolan miehelle?
Niitä oli vähintään tusina.
He veivät Lady Ingheanin, ja sinä olet vapaa. Onko se oikein?
Teidän majesteettinne! Ei, odottakaa.
- Oliko tuo välttämätöntä? - Olkoon opetuksena alamaisillenne.
- Emme voi kuulustella vainajaa. - Tiedämme kaiken tarpeellisen.
Tyttärenne on joutunut haaksi - rikkoutuneiden viikinkien käsiin.
He kukistivat soturinne.
Toki he ymmärtävät, että tytöstä saa isot lunnaat.
Palauta tyttäreni elävänä, niin palkitsen sinut runsaasti.
Jos häntä ei voi vapauttaa...
- ...tiedätte, mitä pitää tehdä. - Miten vastuuntuntoinen isä.
Miten uskallat? Jos viholliseni näkevät, että minua voi kiristää -
pian jokainen klaanijohtaja nousee minua vastaan.
En unohda julkeuttasi. -Älkää myöskään sitä, joka auttaa teitä.
Pikkuveli.
Lähdemme heti.
Te kuolette kaikki.
Olen joko oppinut skottia, tai lintunen visertää kielellämme.
- Päästäkää minut, niin saatte elää. - Kuulehan, pikku tipunen.
Jos päästämme sinut, emme saa lunnasrahoja.
Ja ilman niitä emme voi ostaa vapauttamme.
Asbjörn.
Björn.
- Jättäkää minut. - Ei käy.
On löydettävä joku parantaja. Muuten hän ei selviä.
Susilauma, meitä odottaa palkkio. Lähdetään jahtiin.
Täältä emme parantajaa löydä.
Mitä täällä on tapahtunut?
Ei.
Mikä tuo oli?
- Pikkulintu luulee olevansa tietäjä. - Näpit irti.
Olet nyt minun komennossani, hirdi.
Miksi sinä minua kutsuit?
Kuulit kyllä. Mitä ajattelit tehdä?
Isäsi ei olisi saattanut meitä tällaiseen sotkuun.
Isäni on kuollut. Nyt olet minun komennossani.
- Olet mukana, tai jatkat yksin. - Hei!
Tänne sieltä.
- Älä tee tuota toiste. - Sittenkö ette tapa minua?
- Kuolleena olen teille arvoton. - Totta.
Mutta haavoittuneena perheesi maksaa täyden hinnan.
Kuka sinä olet?
Koska olette selvästi muualta, minä kysyn ensin.
Asbjörn, Egilin poika.
Vai niin, Asbjörn, Egilin poika, mitä te näiltä mailta etsitte?
Väki on täällä köyhää, eikä täällä ole luostareita ryöstettäväksi.
Ei, mutta täällä on kieliä, joita katkoa.
Etsimme haavoittuneelle ystävällemme parantajaa.
Hän ei selviä ilman suojaa.
- Tämä ei ole hyvä paikka. - Mikä tuo oli?
Yksikin virheliike, niin kaunokki kuolee.
Päästä irti, hän on minun.
- Sievä. - Laskekaa aseenne!
Heti!
Tehkää kuten hän sanoo.
Perääntykää. Perääntykää!
- Sinä myös, jousimies. - Thorald.
Pudota aseesi.
- Perääntykää. - Juoskaa!
- Ei huonosti rauhaa rakastavalta munkilta. - Tulkaa tännepäin.
- Miksi luottaisimme sinuun? - Ei teidän pakko ole.
Laskekaa haavoittunut tuonne. Ja sytyttäkää nuotio.
Asearsenaali riittäisi sotimaan koko Britanniaa vastaan.
Aseet ovat jäänteitä miehistä, jotka ovat käyneet minua vastaan.
Varmasti.
Pitele häntä.
Älä pane hanttiin.
Muuta en pysty nyt tekemään.
Voitte levätä täällä aamunkoittoon.
Jäämme tänne, jotta Björn saa kerättyä voimia. Sitten jatkamme.
"Älä laivaasi suojaa rakenna, älä neljän seinän sisällä nuku."
"Vain viholliset siellä piileksivät." Tiedän.
En luota kristittyihin. Saarnaavat rauhasta, mutta miekka heiluu.
Voin ottaa ensin vahtivuoron.
Heti kun heille valkenee, että jahtaamme heitä, tyttö kuolee.
Haluammeko me hänet elossa? Dunchaid on vanha mies.
Miten meille käy, kun Inghean puolisoineen nousee valtaan?
Siksi häntä ei voi palauttaa elävänä. Palkkio riittää silti.
Sanon miehille, että kuningas päätti, että tytär tapetaan.
Hän sanoi: "Tulkaa minun luokseni."
"Te työn ja kuormien uuvuttamat. Minä annan teille levon."
- Sanat sanoi Jumalan poika. - Hänkö, joka kuoli ristillä?
- Näe se vertauskuvana. - Näen, että jumalasi on heikko.
Meidän jumalamme ovat vahvoja.
Mikä tuo sinut tänne, pohjolan mies?
Meidät karkotettiin kotimaasta, ja laivamme haaksirikkoutui.
Meidän on maksettava paikkamme etelän viikinkien luona.
Haluatte siis vangista lunnaat?
Olet kristityksi ihmeen terävä.
Itse olet pakanaksi varsin tyhmä. Etkö tiedä, kuka tyttö on?
Aatelissuvun tytär. Kenties jonkun kuninkaan...
...tytär? Aivan.
Vankinne on Lady Inghean, kuningas Dunchaidin tytär.
Hyvä.
- Sitten hänestä saa vielä enemmän kultaa. - Sitä ei helvetissä saa.
Sillä juuri sinne te päädytte.
Saatte lähteä aamun valjettua, joten mene levolle.
Vain levännyt pohjolan mies jaksaa tapella ja ryövätä.
- Minulla ei ole mitään enkä tiedä mitään. - Kysyimmekö jotain?
Näitkö matkallasi muutamaa pohjolan miestä?
Päästättekö minut, jos kerron?
Löysimme heidät järven rannalta pyöreän tornin läheltä.
Se kirottu munkki tappoi meistä suurimman osan.
- Oliko heillä mukanaan tyttö? - Oli! Mutta eivät he kauas jaksa.
Ehkäpä munkki otti heidät torniinsa.
Ehkäpä.
Annatteko minun nyt mennä?
Eräs peto metsien halajaa verta viikinkien.
Vaikka olivat miten paksuja, lisää oli vain saatava.
Mutta taipunut en, nostin tanaan kirveen ja kilven.
Kaikki on nyt Jumalan käsissä. Tai keneen nyt sitten uskotkin.
Mitä sinä teet?
- Kyllä hän toipuu. - Ei toivu.
Tiedät sen varsin hyvin.
Miksette päästä minua? Ette aavista, mihin isäni pystyy.
Hän pystyy maksamaan sinusta.
Isäsi ei ole ensimmäinen kuningas, joka on eteeni sattunut.
Nyt se olenkin minä, joka juo pedon verta.
Asbjörn, tule juomaan kanssamme.
- Ettehän te luottaneet munkkiin. - Emme, mutta hänellä on kaljaa.
- Annoitko heille kaljaa? - Eivät he pyytäneet.
Lähdemme tänään.
Pikkulintu, oletko vieläkin kanssamme?
Säästä voimiasi. Tarvitset niitä Valhallassa.
Olen tehnyt monta valloitusretkeä ja kohdannut monia uskontoja.
- Miksi meidän olisi se oikea? - Miksi ei?
Niin, miksi ei?
Olette siis lainsuojattomia?
Kyllä, ne viimeiset.
Viimeiset, jotka uhmaavat Harald Kaunotukan valtaa.
Kun Harald valloitti Thulen -
isäni ei antanut periksi kuten muut, vaan pani hanttiin.
Kun hänet tapettiin, otin hänen laivansa ja eloon jääneet miehet -
ja purjehdimme pois.
Ja nyt kuningas on hinnoitellut nahkanne.
Niin.
- Entä jos kuningas Dunchaid ei maksa? - Millainen isä hän olisi?
Vanno, ettette hipaisekaan tyttöön.
Mitä sinä siitä välität? Ei pidä uskoa huhuja.
Eivät kaikki pakanat ole pahoja.
Luoja varjelkoon meitä pohjolan miesten raivolta.
Olkoon Björn, Ulfarin poika, jo matkalla Valhallaan.
Siellä tavataan, ystävä hyvä.
Minne me nyt menemme?
- Torniin! - Jäämme loukkuun sinne.
Sitten kuolette tänne ulos.
- Sisään. - Ei.
"Elia vastasi päällikölle: Jos minä olen Jumalan mies"...
Mitä tuo hullu munkki aikoo?
..."tulkoon tuli alas taivaasta ja polttakoon teidät."
Se pitelee heitä hetken.
Gostun! Gostun! Gostun!
Ottakaa hänet sisään.
- Kuka sinä olet? - Tulimme hakemaan tytön.
Hänen isänsä määräsi hänet tapettavaksi.
Sinä valehtelet. Sinä valehtelet!
Kerro totuus. Totuus!
Ei!
Tämä ei tosiaankaan näytä pelastusoperaatiolta.
- Meidän on päästävä ulos täältä. - Olemme loukussa.
Te vähäuskoiset.
Ottakaa niin paljon aseita kuin voitte.
Tule.
Seuratkaa minua.
Ei ole juuri vaihtoehtoja.
Haluan nähdä heidän ruumiinsa.
Missä ne ovat?
Ovelaa.
Mitä tiedät takaa -ajajistamme?
- Meidän on tunnettava viholliset. - Hän lähetti parhaat miehensä.
Susilaumaksi heitä sanotaan, tulevat kai Karpaateilta.
Tappajia koko sakki.
Jos minä olisin päättänyt, he eivät olisi ikinä tulleet tänne.
Ja jos minä saisin päättää, sinä jäisit tänne.
Hän on hyödytön. Isä ei aio maksaa, vaan tapattaa tytön.
Annetaan tyttö pois, niin voimme päästä täältä joskus poiskin.
Jorund, oletko oikeasti noin tyhmä?
Tytön isä ei ehkä maksa, mutta hänen vihollisensa maksavat.
Liikettä.
- Mihin viet meitä? - Kärsivällisyyttä.
- Mikä tuo on? - Tarina käärmeen tiestä.
- Muinainen piktien tie etelään, Danelageniin. - Onko se kaupunki?
- Mikä se on? - Viikinkien asuinalueita.
Ovatko nämä veneitä?
Anna veitsesi.
Rannikko kulkee tässä. Tässä oli ennen tornini.
Ylämaat, nummet, Danelagen.
- Onko se noin helppoa? - On. Paitsi täällä.
Täällä kuningas Dunchaidilla on vielä linnoituksia.
Menemme niiden läpi. -Edes hieno armeijasi ei siihen pysty.
Se onnistuisi vesitse.
Kuten maalauksessa, voimme kiertää linnoitukset purjehtien.
Hetkinen. Onko munkki uusi johtajamme?
- Mistä tiedämme, ettei se ole ansa? - Hän ei ole johtajanne.
- Mutta hän on ainoa toivomme. - Asbjörn, hän ei ole yksi meistä.
- Mieti nyt, hän on kristitty. - Kuka meitä auttoi pakenemaan?
Jos hän haluaisi meidät hengiltä, emme olisi tässä.
Sinä päätät, mutta minä aion pitää munkkia silmällä.
Käärmeen tie. Piktit käyttivät sitä metsästäessään.
Se jatkuu ylämaiden tuolle puolen, kunnes päättyy mereen.
Veneet ovat piilossa kallioluolissa.
Ensi täyden kuun aikaan tulevat talvimyrskyt, ja luolat tulvivat.
- Siihen on vain pari päivää. - Mitä sinä tästä saat?
Kiitos teidän, minunkin täytyy löytää turvapaikka.
Tai haluat vaihtaa meidät kultaan.
- Paraskin puhuja. - Lopettakaa.
Ette tiedä, mikä teillä on vastassa. Susilauma lähestyy.
He tulevat ratsain ja nappaavat meidät heti kun pääsevät jäljille.
Vankinne puhuu asiaa.
Meidän on hidastettava heitä.
Tuonne päin.
Hetkinen. Mitä jos se onkin väijytys?
Mitä sitten? Ala tulla!
Pikkuveli...
Nouse ratsaille.
- Entä haavoittuneet? - Jatkamme matkaa.
- Ratsaille! - Mentiin!
- He tulevat jo. - Miksi luottaisimme sinuun?
- Maa kertoo minulle asioita. - Totta kai se kertoo.
- Jatketaan matkaa. - Hevosilla he tulevat nopeasti.
Heidät on saavutettava ennen sadetta.
- Vauhtia! - Emme selviä.
Thorald!
Melkein perillä!
Selviämme kyllä.
- Inghean? Satutitko itsesi? - Tuskin.
Jatkakaa!
- Meidän on jatkettava matkaa. - Palasit hakemaan minua.
- Koirasi ovat lyhyessä lieassa. - Omasi ovat hylänneet sinut.
Lady Inghean, isänne on huolissaan teistä.
Luovuta hänet.
Hyvä on.
- Seurataan heitä. - Ei! Odotamme.
Selvisimme. -Älä hätäile. Heidät on pysäytettävä tähän.
- Muuten emme pääse veneille. - Thorald, ole vahdissa.
Te muut, seuratkaa minua.
Jousimies vahtii polkua.
- Tämähän on viikinkimiekka. - Se on odottanut ottajaansa.
"Pienin lastukin hoitaa vihollisen päiviltä."
Ylistys sinulle, mahtava, Tyr. Kuljen kavahtamatta -
läpi tulen, veren ja teräksen.
- Auttavatko jumalasi? - Auttavat.
Ainahan he auttavat.
Tiedän, että Tyr auttaa meitä.
Itse uskon maanläheisempään apuun.
Tämäkö muka toimii?
Hienoa.
- Olet etuajassa. - Lepää sinä.
Minä otan vahtivuoron. Toivottavasti he yrittävät jotain.
Jotkut tahtovat innolla Valhallaan.
Näinkö te kristityt rukoilette?
Julistan Hänen sanaansa kaikin tavoin.
Rukoukset eivät riitä Dunchaidin miesten lyömiseen.
Minut määrättiin kristitylle vaarallisimpaan paikkaan.
Piktien maahan.
He eivät vain luottaneet minuun, vaan olin yksi heistä.
Pisaraakaan verta ei vuodatettu.
Kuningas Dunchaid oli sodassa piktien kanssa.
Lopettaakseen sodan hän pyysi minut sovittelijaksi.
Suostuttelin piktien johtajat tapaamiseen kuninkaan kanssa.
Dunchaid tapatti heidät kaikki, lopuista tuli hänen orjiaan.
- Et voinut tietää sitä. - Olisi se pitänyt tajuta.
Minun olisi pitänyt pelastaa heidät, mutta epäonnistuin.
Valitsin elämän yksinäisyydessä.
"Jumala antaa yksinäiselle kodin" -
"vastaan kapinoivat saavat asua paljaaksi paahtuneessa maassa."
Nyt olet meidän joukossamme. Voiko munkki olla kapinallinen?
Eikö viikinki voi olla olematta?
Me emme ikinä selviä tästä.
Onko sinun pakko aina valittaa, hirdi?
Jos vielä kerran sanot minua siksi, niin...
Niin mitä sitten? -Riittää. Susilaumassa on tarpeeksi.
Levätkää. Lähdemme aamunkoitteessa.
Mikä on hirdi?
Kuningas Haraldin henkivartija. Jorund oli yksi heistä.
Kunnes kuningas käski heidän tappaa kaikki vastustajat.
Sinunlaisesi?
Jorundista tuli lainsuojaton, ja hän liittyi meidän joukkoomme.
Tappiomme jälkeen hän pakeni kanssamme.
Eli omannekin hyljeksivät teitä?
Aivan kuten sinuakin.
Tämän piti olla hääyöni.
Sydämeni ei silti särkynyt. Se oli tuottoisa veto isältäni.
Sitten ymmärrän, miksi sinut oli lukittu vaunuihin.
Vaikea kuvitella sinua hiljaisena ja tottelevaisena vaimona.
Otan tuon kohteliaisuutena.
- He ovat täällä. - Voi ei.
Missä Haldor on?
- Grim... - Haldor! Haldor!
Emme voi jättää häntä!
Kun kostat, Haldor hymyilee sinulle, mutta ei täällä, ei nyt.
Varokaa!
Ei!
Olkaa varuillanne.
Juoskaa.
- Mitä nyt tehdään? - Saatte uida, jos haluatte.
Minä ajattelin käyttää tuota.
Pohjolan miehet!
Pidättelen häntä. Haldorin puolesta.
- Tehdään se yhdessä. - Menkää sillan yli.
Pitäkää huoli Ingheanista. Ja puolustakaa siltaa!
Älkää antako armoa, viikingit.
Olit oikeassa munkin suhteen. Ei hullumpi kristityksi.
- Olisi nopeampaa vain hypätä. - Mene, Jorund.
Mene!
Viikingit...
Viikingit.
Nopeasti.
Tykkäsitkö?
Juokse!
Hyviä unia, hauvelit.
- Sillalle! - Selvä!
Asbjörn!
Ei! Grim!
Ei!
Gunnar!
Katkaiskaa köydet!
Tämä oli vasta alkua.
Meidän on jatkettava matkaa.
Sen olisi pitänyt olla minä.
Oli minun aikani.
Tule, Hjorr. Täällä on polku.
Se on saatava pois. Muuten päädyt Valhallaan, et Danelageniin.
Odota.
Mitä sinä teet?
Se ehkäisee kuoliota.
Jos jatkamme tätä vauhtia, ehdimme kokea ragnarökin.
- Rannikko. - Emme ole vielä siellä.
Odottakaa.
- Mitä näet? - En ole varma.
Uskon näkyihisi.
Mitä sinä näet? Inghean?
He tulevat tännepäin. Hevosilla.
- Taistellaan heitä vastaan tässä. - Tämä ei ole hyvä paikka.
- On oltava jokin muu keino. - Veneet eivät ole kovin kaukana.
- Veneet ovat ainoa toivomme. - Mennään.
Tule.
Nummesta tulee heidän hautansa.
Enää emme pakene. Jäädään tähän.
Viikingit!
Odota, Thorald. Thorald!
Asbjörn!
- Montako kertaa meidän on tapettava teidät? - Ainakin vielä kerran.
Ei!
Sinä tulet minun mukaani.
Olen pahoillani.
Thorald!
"Kun myrsky lyö raivolla, nostakaa purjeet!"
"Iloinen on kuningasmyrsky. Antaa mennä, antaa mennä!"
"Vain pelkuri luovuttaa."
"Uppoa mieluummin..." - "...mutta älä..."
Hyvästi.
Myöhästyimme. Veneet ovat noissa luolissa.
Luolien suut ovat jo veden alla.
Olisihan se pitänyt arvata.
- Mikä on suunnitelma? - Puheet pois. Nyt taistellaan!
Kaadamme heidät. Taistelkaa!
- Kuolet turhaan. - Ei, kuolen taistellen!
Katsokaa! Asbjörn!
Mitä teemme, teidän majesteettinne?
Jousimiehet!
- Gunnar! - Taistelen heitä vastaan.
- Hänellä on vene. - Minä taistelen!
Luulin, että menetimme sinut.
Asbjörn!
Ei ollenkaan huonosti hoidettu, ruorimies.